Тази сграда е била замък през 14-ти век.
В началото на 1900 година е преустроена в хотел,
но преди 10 години бива закрит заради смъртта на собственика.
Сега Карс го е превърнал в убежище от слънцето.
Врагът се спотайва някъде вътре.
Но Джо-Джо и Лиса Лиса не знаят нищо за интериора на хотела.
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО
От дълбините безмълвни
Колонените се пробуждат от съня си вековен.
Кръв поаленяла
храбреците да се надигнат призовава.
Ако наследената любов нарича се съдба,
тогава още една стъпка предприеми с искрящи от радост очи.
Мрака заблуди, в миг го избегни...
Острието отбегни, открий пролука и удар нанеси.
Изпитаната увереност пътя към бъдещето разкрива.
Като кървава стихия, нагорещена като камък окървавен,
съдбата е вписана в кръвта ти.
Надигат се у теб сега нестихващите връзки на честта.
Здраво ги грабни!
Глава 21 "СТО СРЕЩУ ДВАМА"
Да му се не знае! Какви са тия зловещи паяжини?
Чистете малко, бе! Положението е достатъчно мрачно и без тях!
Но вижте кървавата диря.
Уам бая хамон е изял.
Сизър не се е дал без бой.
Не можем да дадем на Уам да се възстанови!
Влизаме, учителю!
Какво има? - Такова...
Гадно ми стана от тая дръжка.
Сякаш барам ръката на някой чичак.
Не съм врата, сеш' се? - Какво?
Къде блеете, бе? Казах, че не съм врата, сеш' се?
Вампир!
Внимавай, Джо-Джо!
Джо-Джо!
Ако не беше онази играчка, щях да ти смъкна лицето като маска!
Казвам се Уайърд Бек, сеш' се?
Убих любовницата си и избягах от панделата,
но после лорд Карс ме направи част от бандата му с една маска, сеш' се?
Спечели вярността ми към него.
Няма да ви дам да обезпокоите почивката на лорд Карс, сеш' се?
Тия отрепки вече са пуснали
хрътките си по хората!
Олеле. Ти си само една пионка, пътуваща към ада.
Дай да ти ударя едно рамо!
Лиса Лиса?
Какво красиво, страшно парче само! Имаш прекрасна кожа!
Прегърни ме и нека изсмуча живота ти
през тази хубава кожа. - Не съм в добро настроение.
Не искам да чувам и дума или да гледам червей като теб.
Но ако настояваш да ме прегърнеш, опитай.
И ще е последното нещо в живота ти.
Шипове! Това съм видял!
Били са шипове, а не пръсти!
Окосмяването на тялото му е като бодлива тел!
Не харесвам жени да ме вземат на подбив, сеш' се?
Ще трябва да те накажа за това!
Със здрава прегръдка! Ще те гушкам до смърт, сеш' се?
О, не! По-бърз е, отколкото мислех!
Шалът й! Ясно. Шалът й е като оръжие, напоено с хамон.
Какъв е тоя шал?
Искаш да ме хванеш ли? Не ме разсмивай, мацка!
И вече съм свободен, сеш' се?
Къде хукна, ма? - Да вървим, Джо-Джо.
Добре.
Движенията на Лиса Лиса бяха плавни като коприна.
Не направи и едно излишно движение. - Абе, не ме игнорирай, ма!
Абе, брат! Такава жена трябва да се постави на мястото си, не мислиш ли?
А, не. Изпята ти е песента, сеш' се?
Теб поставиха на място, сеш' се? Взе си хамон дозичка, сеш' се?
Не говори глупости, сеш' се?
О, не!
Ток и жица е! Мислех, че ще е гола вода в битка,
ама е по-добра и от мене! Впечатлен съм!
Все пак е моят учител!
Впрочем, Джо-Джо,
още не си изпил антидота, който Сизър открадна за теб, нали?
Това ли? - Защо?
Ще го изпия, след като бия Уам.
Тази обеца не представлява вече обещанието ми да се бия с Уам,
а обещание към Сизър, че ще спечеля и оцелея.
Лиса Лиса, ще я пазите ли докато ми дотрябва?
Не. Задръж я у теб.
Кой знае какво може да ми се случи?
Кървавата диря се изтъняваше и изтъняваше, докато навлизаха навътре.
На Джо-Джо и Лиса Лиса им бе пределно ясно какво значи това.
Раните на Уам се изцеляваха!
Тук ли са?
Чаках те. Доста си израснал.
Ти уби Сизър, негоднико!
Успокой се, Джо-Джо. Погледни пода.
Споко, спокоен съм.
И аз ги забелязах. Стъпките, нали?
Има два чифта стъпки. Което ще рече, че Карс е тук!
Къде се скатаваш? Покажи се!
Да, има два чифта стъпки.
Но и усещам дишането на още дузина.
Тя е, значи. Разбирам...
Доста си спокойна и схватлива за жена. Разбирам как Джо-Джо и Сизър
са вдигнали летвата толкова много за нула време.
А и усещаш дори слабото дишане.
Ти си сред най-добрите хамонови воини.
Какво?
Всички вие вампири ли сте, бе, мама му стара?!
Никаква реакция? Много зловещо!
Карс!
Ние сме избраните от лорд Карс, които той дари с вечен живот!
Това е битка сто срещу двама!
Щом господарят ни даде сигнал, ще ви разкъсаме на парченца, Джо-Джо!
Загазихме я. Сто срещу двама... Лиса Лиса, нямаме шанс!
Почакайте, лорд Карс.
Уговорихме си дуел с него в Рим.
Искам мъст за господаря Ейсидиси. Моля за позволение да се бием.
Забранявам. Главната ни цел е да се сдобием с Камъка на Ейша.
Не го забравяй, Уам. - Да, господарю.
Да, не става. И аз не ща да се бия вече.
Така де, знам, че ще те бия,
ама и да победя пак ще дам фира срещу всичките тия вампири.
Дали ще победя, или загубя, пак съм пътник, сещате се.
В толкова кофти положение съм, че е нормално да се откажа.
Хвърлям кърпата.
Гадост! Всички го скивахте, а? А мислех, че ще мога
и тях да изтрепя с размах.
Убийте ги! - Ако ни убиеш, забравяш за Камъка.
Почакайте! Какво каза, жено?
Не съм толкова глупава, та да го нося тук.
Ако един от нас не е на определено място в определено време,
Камъкът ще бъде взривен!
Стига блъфира, жено.
Мислите ли, че ще го откриете навреме?
Бомбата е малка, но достатъчна да повреди Камъка.
Вярно ли е всичко това?
Нищо не ми е казвала, ама трябва да се хвана на хорото!
Да, така е! Умрем ли, бомбата ще бумне!
Пак не можем да ви пуснем живи.
Имам предложение.
Джо-Джо и Уам ще се бият в дуел един срещу друг.
А аз с теб, Карс.
Наградата за победителя ще е Червеният камък!
Какво?!
Победителят ще спечели и Камъка, и бъдещето. Справедливо е.
Кой ще получи камъка - вие или ние?
Кой ще оцелее? Колонените или човечеството?
Ах, ти, жено...
Уам? - Не се сдържах, господарю.
Бива я!
Тя е по-добър комарджия, отколкото бих си мечтал някога да бъда.
Стиска ти, жено.
Хубаво. Ще се бием за Камъка.
Но не се заблуждавайте! Няма да доживеете утрото!
Успя да изравни леко везните в нашето отчаяно положение.
Дадено, да действаме!
Трябва ни подходящо време и място за битката ни.
Уам, какво мислиш?
Ще се бием довечера, под пълнолунието!
В подножието на Пиц Бернина,
на 15 км югоизточно от тук.
Ще се срещнем на каменния кръг Скелетовата пета.
Мнозина воини там са споделяли
съдбата на славата и смъртта. - Каменен кръг?
Ало, не може да нареждаш всичко във ваша кирия!
Интересен избор, Уам.
А що се касае до Камъка... Джо-Джо!
Донеси го на Скелетовата пета в полунощ.
И гледай да махнеш бомбата.
Жената остава тук като застраховка!
Лиса Лиса! - Не искат да побегнем.
Приемливо изискване. Донеси Камъка, Джо-Джо.
Не се тревожи за мен. - Добре.
Ще се видим на арената. Имай вяра у мен.
Вярвам ти.
Сизър...
До вчера живях егоистично.
Но отвътре вече ме изгаря ново чувство.
Съжаление ли е?
Проклятие! Просто искам да разпердушиня ония негодници!
И ще се бия заради Сизър,
Месина, Лиса Лиса и всички други!
Знаех си, че няма никаква бомба.
И под натиск хич не си поплюваш с лъжите, Лиса Лиса!
Такам... Май трябва да ти занеса чисти бикини?
Какви са тия снимки?
Това е баба Ерина! Защо са у Лиса Лиса?
А тези хора кои са?
Май месец 1889 година? Това е отпреди 50 години!
Този младият е Спийдуагън!
Баба Ерина! А Стрейтс държи бебе!
Лиса Лиса... Като се замисля, нищичко не знам за нея.
Какво търсят тези снимки у нея?
Истинският е. И ние ще удържим на думата си.
Ще се бием един на един!
Щом си видял снимките, предполагам искаш да поговорим.
Всъщност мислех да поговорим. - Коя си ти всъщност?
Преди 50 години Ерина загубила съпруга си Джонатан Джостар
на кораб в Тихия океан.
Твоят дядо.
В онзи ден баба ти спасила едно момиченце.
Била съм аз. Аз съм бебето на снимката.
Задръж! Това е било преди 50 години!
Щом си била бебе тогава...
На колко години си?
На 50?!
Ама ако си на 50, значи...
Ти си бабичка!
Прав ли съм?
Отвсякъде мязаш като че си в края на 20-тте.
Казват, че хамон е енергия на живота и те поддържа млад,
ама държанието ти хич не е като на млада жена.
Я, май виждам бръчка зад очилата!
Майтапя се само.
Подгответе арената! Запалете огъня!
Нямаме време за приказки.
Но трябва да ти кажа, че корените ни са преплетени.
Как така? - Маската е погубила родителите ми.
И тъй като Ерина е била бременна, когато ме е спасила,
бях отгледана от Стрейтс.
Наистина ли? От Стрейтс?
Той ме научи на изкуството хамон.
И той ми даде Червения камък.
Значи Стрейтс е твоят приемен баща!
Жалко, че страхът от старостта го подлуди така.
Имам смесени чувства за победата ти над него.
Но мисля, че така е било писано.
Какво да кажа?
Нещата са много сложни. Що за странна връзка.
Лиса Лиса е имала болезнено минало.
Джо-Джо, времето ни изтече.
Какво е това буботене?
Пристигнаха. Битката може вече да започне.
Това са...
Сторете път! Дреме ми, ако ви сгазят!
Това динозаври ли са? Не, това са коне!
Лорд Карс, лорд Уам, дръпнете се, моля!
Подивели са и едва ги удържам!
Господарю Уам, моля ви!
Прекрасни коне.
Превърнали сме конете във вампири с маските.
Коне вампири ли?
Джо-Джо ще се изправи срещу Уам
в традиционна битка с колесници!
Битка с колесници? - Древен римски смъртоносен дуел!
Ще се състезавате на арената, сражавайки се на колесниците!
Лорд Уам или Джо-Джо? Кой ще падне
или ще бъде убит в колесницата си?
Поражението е равно на смърт! - Това са правилата, Джо-Джо!
Зверовете имат 150 конски сили!
Дори лорд Уам едва ги удържа. - Я почакайте, бе!
Все ми е тая къде ще се бия,
ама конете вампири не са ли от вашия отбор?
Не се притеснявай. Юздите провеждат хамон.
Уам ще удържа своите със силата си,
а ти с хамон.
Сериозен ли си? Изглеждат ми покварени!
Не хапи, ей!
Разбирам. Лек хамон е достатъчен.
Уам! Уам! Уам!
Уам е облякъл традиционни доспехи за битката.
Значи е сериозен. Не се отнася към битката като просто развлечение.
Бий го, Джо-Джо. Трябва да спечелим. Няма връщане назад!
Уам!
Още не съм изпил антидота!
Зарекох се на Сизър, че ще го изпия след смъртта ти!
И това обещание ще ми даде повече сила от всякога!
Бий се заедно с мен, Сизър!
Готов съм за битката!
Следва продължение...
Превод: asimilator Редакция: pikapika3
Повторна редакция и оформление на текста: KoP3Le7o
Уам! Уам! Уам!
Старт!
Глава 22 "Истински воин"